Olin huhtikuussa neljän päivän matkalla Budapestissa tutustumassa maan hallituksesta riippumattomiin medioihin. Niitä on siis vielä jäljellä. Illat ravasin etsimässä kaupungista kansanmusiikkia. Tarkoitukseni oli välttää ravintolat, joissa primas tulee tökkimään trokalla korvaa forintit povitaskusta vihjailevasti vilkkuen. Siinä onnistuin – kansanpaikkoja on jäljellä runsaasti. Kiitos vinkeistä Eszter Hajos, Eszter Szász, Anette Åkerlund ja erityisesti Robert Z. Cohen, jonka onnistuin tapaamaankin. Kiitos myös vinkeistä vinkkien antajille.
Ensimmäisenä iltana suuntasin pieneen, romaniperheen omistamaan Giero Pubiin, jossa isäntä viritteli cymbalomia illan soittoja varten. Kun musiikki alkaisi vasta yli tunnin päästä, lähdin tarkastamaan seuraavaa paikkaa, Úri Muria, jossa tanssien (tánzház) pitäisi alkaa aikaisemmin. Hämmästelin salin pienuutta ja väen vähyyttä. Lavalle nousi nelimiehinen Ádám B. Kissin yhtye. Ádám syntyi Romanian Transylvaniassa, jossa aloitti viulun soiton ja jatkoi opiskelujaan Budapestissa Liszt Ferenc -musiikkiakatemiassa.
Ádám B. Kissin yhtye Úri Murissa 1
Yhtyeeseen kuului viulu, alttoviulu, haitari ja kontrabasso. Biisejä ei illan aikana monta kertynyt, koska jokainen kesti kymmeniä minuutteja alkaen hitaasta osiosta loppua kohden kiihtyen. Tanssijoita tupsahteli pikkuhiljaa paikalle. Siinä vaiheessa, kun itse lähdin lepäämään, sali oli täynnä aivan tavallisia unkarilaisia tanssijoita nuorista miehistä ja naisista tuuheaviiksisiin ukkoihin. Soittajissa kiinnitti huomiota alttoviulun rooli. Sitä soitetaan niin, että leualla nojataan viulun koppaan ja jousella komppaillaan sointuja. Talla on tasainen eli kaikki kielet soivat.
Seuraavana iltana suuntasin puolta suurempaan Hunnia art Bisztroon, jossa lavalla oli edellistä iltaa kaksi kertaa suurempi, myös transylvanialaista musiikkia soittava yhtye, jota johti kansainvälisestikin huomioitu primas Florin Kodoba. Musiikki oli tuhdimpaa, mutta muutoin meno oli samanlaista kuin edellisenäkin iltana, balkanilaista rytmiikkaa hitaasti kiihdyttäen ja lattia täynnä tanssijoita.
Florin Kodoba Hunniassa tanssittaa 2
Kolmantena päivänä tapasin päiväkahvilla kirjailija-muusikko Robert Z. (Bob) Cohenin. Hän syntyi 1950-luvun lopulla unkarilaissyntyisen äidin ja amerikkalaisen isän yiddishiä puhuvaan perheeseen New Yorkissa. 1989 hän muutti Budapestiin, jossa johti Di Naye Kapelye -yhtyettään. Robert tunsi Budapestin kansanmusiikkipiirit hyvin ja hänen vihjeestään suuntasin illalla kansanmusiikin pyhäkköön, Fonoon. Sen lisäksi, että Fono tallentaa ja esittelee unkarilaista kulttuuria, se toimii myös muun eurooppalaisen kansanmusiikin ja jazzin esittelypaikkana. Lisäksi siellä on ravintola, hotelli ja näyttelytila. Konserttisalin lisäksi Fonossa on kaksi isoa tanssisalia ja esiintymislava myös aulassa. Kaikki olivat käytössä sinä perjantaina kun pääsin paikkaan tutustumaan.
![](http://kansanmusiikki-lehti.fi/wp-content/uploads/2024/06/Bob-Cohen.jpg)
Ilta alkoi Berka-yhtyeen konsertilla. Berka(pois:-yhtye) edustaa Moldavian unkaria puhuvaa csángo-vähemmistöä ja sen musiikki poikkeaa tyypillisestä Karpaattien musiikista. Siinä on paljon vaikutteita keskiaikaisesta keskieurooppalaisesta musiikista. Äänessä ovat huilut, kaval-huilu, viulu, koboz -luuttu ja suuri rumpu. Yhtyeen upea naissolisti Ágota Manninger kertoi tulevansa Suomeen esiintymään a cappella -triossa syksyllä. Berkasta tuli konsertin perusteella yksi suosikkiyhtyeeni.
Ilta jatkui tanssien seuraamisella, mutta polvivaivaisena tyydyin seuraamaan sivusta. Berka jatkoi konserttinsa jälkeen tanssien soitolla. Toisessa suuressa salissa soitti kirjavaa balkanilaista ohjelmistoa yhtye. Tanssijoita oli liioittelematta satoja. Fonon aulassa soitti pienempiä kokoonpanoja.
Berke tanssittaa Fonon pienemmässä salissa 4
Muutaman päivän vierailun päätti toisessa kansanmusiikin pyhätössä, Hagyomanyok Hazassa upea ammattimainen folklore-esitys romanien matkasta. Vauhdikkuudesta ja värikkyydestä huolimatta esitys ei tuntunut turistien nuoleskelulta vaan sirkusmaisia elementtejä sisältävältä, taitavasti tanssitulta ja soitetulta balkanilaiselta kansanmusiikki- ja kansantanssiesitykseltä. Hagyomanyok Haza on korskea, komea ja iso unkarilaisen kansanperinteen talo Budan puolella Tonavaa.
Hagyomanyok Hazan folklore -esityksessä oli vauhtia 5
Niin surullinen kuin Unkarin poliittinen tilanne tällä hetkellä onkin, kansanmusiikki tuntuu voivan aivan erinomaisesti, ja Budapestistä löytyy tansseja joka ilta. Tänä vuonna unkarilaisen musiikiin makuun pääsee myös Haapavesi Folk Music Festivalilla, jossa järjestetään perjantai-iltana 28.6. tanchaz eli unkarilainen tanssitupa, jossa ovat säestämässä lauantai-iltana 29.6. esiintyvät unkarilaiset Trio Pengetös ja Góbé.
Lopuksi suosittelen vierailukohteeksi Budapestin uutta House of Music -taloa, jonka arkkitehtuuria on kiitelty laajalti. Talossa on mainio musiikkimuseo, yksi parhaista näkemistäni. Kellari sound domen voi jättää hyvin väliin. Elektronista tohinaa simppelien animaatioiden kanssa. Lattian tyynyillä oli tosin ihan kiva loikoilla.
![](http://kansanmusiikki-lehti.fi/wp-content/uploads/2024/06/Budapest-nettiin-6.jpg)
Sauli Heikkilä
folkmusichungary.hu
folkradio.hu/folknaptar
tanchaz.hu
fono.hu
hagyomanyokhaza.hu